Tidligere på Stargate Atlantis:
Vi så kubeskipet gå i luften.
- Major Sheppard er i live. - Hvem er dette?
Steven Caldwell, kommandør på Daedalus.
Vi er klare til å assistere dere.
Rodney, skjoldet må opp innen 40 sekunder, ellers dør vi.
OK, OK.
Med bare én ZPM kan vi ikke holde ut så lenge.
- Er det snakk om måneder, uker? - Dager.
- Hva om de trodde vi var borte? - Ødelegge byen?
- Vi lager en falsk selvdestruksjon. - Virker det eller ikke?
Jeg tror de bet på.
- Han burde vært død. - Jeg melder meg til tjeneste, ma'am.
Lot Dr Beckett deg gå?
- Hvor er Ford? - I jumperen.
- Steng den av. - Jeg kan ikke. Jumperen har kontrollen.
- Vi finner ham. - Kanskje.
- Hei, hva gjør du oppe så sent? - Fikk ikke sove.
Må være byrden med å ha kommandoen.
Du vet, helt siden jeg ble forfremmet til oberstløytnant.
John, det er nesten en måned siden.
Når skal du slutte å nevne det i hver eneste samtale?
Du må forstå. Mange i luftforsvaret
mente jeg aldri ville bli mer enn kaptein.
De folkene hvis meninger teller mest mente noe annet.
Hva med deg? Hva gjør du fortsatt oppe?
Jeg tror jeg ble vant til å sovne til lyden av havet.
McKay sier vi allerede er ved enden av Pegasusgalaksen.
Det blir bra når vi kommer tilbake til Atlantis.
Det er rart.
Hele det siste året lurte jeg på om jeg ville få se Jorden igjen,
- og så snart jeg kom dit... - Jeg vet hvordan du føler det.
Det var ekstremt bekvemt å kunne stige gjennom portalen
og være på Stargate-kommandoen på et øyeblikk, men nå...
...føles det ekstremt ubekvemt å måtte tilbringe 18 dager
på dette skipet for å komme tilbake.
Til vi finner en ny ZPM som kan gi kraft til jordportalen
er det slik det må være.
Dr Weir, oberst Sheppard, det har vært en ulykke.
Det er Dr Monroe. Hva hendte?
Jeg vet ikke, men han er død.
Greit, en, to, tre.
Fortsett.
- Hvordan døde han? - Jeg er ikke sikker,
men det er brennmerker på fingertuppene hans.
Det var åpenbart en kortslutning.
Paneler er åpne, strømkretser er forkullet.
Ikke nok kraft i de strømkretsene til å drepe noen.
Jeg vil vite mer når jeg har undersøkt liket grundigere.
- Hva arbeidet han med? - Diagnostikk, rutine.
Jeg har bilder fra overvåkingskameraet.
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke.
- Kamerafeil. - Rett før han ble drept?
- Interessant sammentreff. - Det gir faktisk mening.
Oberst Caldwell har rett.
Det er ikke nok kraft i disse kretsene til å drepe noen.
Hva tenker du på?
Det er mulig at det var en isolert kraftbølge,
det forklarer kamerafeilen og døren som ikke fungerte.
Da dørkontrollen ikke responderte, tok han ut panelet
- og fikk et dødelig støt? - Som jeg sa, det er mulig.
Vi bør gå ut av hyperrommet og kjøre diagnostikk.
Nei, går vi ut nå, risikerer vi å bli oppdaget.
- Men hvis vi... - Vi er tilbake om mindre enn to dager.
- Du kan kjøre diagnostikken da. - Oberst, er det klokt?
Du kom tilbake til Jorden gjennom stjerneporten.
Dette er min tredje tur på Daedalus.
Men dette skipet er relativt nytt.
- Det kan være problemer... - Doktor. Får jeg to ord?
Kommandolinjene kan bli litt uklare på Atlantis.
Det skal ikke skje her.
Liker du ikke ordrene mine, så ta det opp med meg privat.
Ellers holder du meningene dine for deg selv.
Er det dette det dreier seg om?
- Jeg har en jobb å gjøre, doktor. - Men ikke den du ville ha.
Den internasjonale komiteen har godkjent en signifikant økning
i personell og ressurser til Atlantis-oppdraget.
Nå som vi har en ZPM, kan byen ha en mye større kontingent.
Vi føler også at et økt militært nærvær
- vil være på sin plass. - Jeg er enig.
Derfor ville jeg ha major Sheppard med meg tilbake.
Jeg tok faktisk med meg hele den overordnede staben.
Jeg synes det er riktig at de deltar
i utvelgelsesprosessen av det nye personellet i sin avdeling.
Det var det vi ville snakke med deg om.
I rapporten din ga du major Sheppard mye ros.
Det stemmer.
Du var også ærlig nok til å dokumentere flere tilfeller
der du og majoren ikke akkurat var enige.
Det var spesielt en hendelse som involverte et fremmed nanovirus
der major Sheppard ikke adlød en av dine ordre.
Han reddet også mange liv den dagen.
Vel, det er ikke majorens mot og oppfinnsomhet det stilles spørsmål ved.
Det er hans evne til å følge den riktige kommandolinjen.
- Jeg er ikke militær. - Du er lederen av ekspedisjonen.
Major Sheppards uavhengige natur er et problem fra vårt synspunkt.
Hvis han lar være å adlyde deg, kan han gjøre det samme med den nye lederen
av den militære kontingenten på Atlantis.
Unnskyld meg? Og når skjedde dette?
Beslutningen er selvsagt ikke tatt ennå,
men vi har en kandidat i tankene.
Atlantis har en militær leder.
Dere hadde en militær leder. Oberst Sumner.
Da han ble drept, overtok major Sheppard stillingen
frem til en skikkelig erstatter kunne bringes inn.
Doktor, du mener vel ikke at en ekspedisjon av en slik viktighet
skal betros til en major? Til og med en med et tvilsomt rulleblad.
Major Sheppards rulleblad før han kom med på mitt team bryr jeg meg ikke om.
Hvis det ikke var for ham, ville jeg ikke sittet her nå.
Og når det gjelder rangen hans...
Hvis den ikke er bra nok for dere, får dere forfremme ham.
Jeg burde ikke være nødt til å minne dere herrer på
at jeg har støtten til
presidenten og våre utenlandske allierte.
Dere bør ikke gå imot meg på dette.
Greit.
Takk.
- Oberst Caldwell. - Hva er det?
Du vil ikke gå ut av hyperrommet,
det forstår jeg, siden vi vil komme inn i en del av galaksen
der hvem vet hva venter på oss rundt hjørnet.
Jeg tror det er mulig at Dr Monroes død ikke var en ulykke.
- Hva? - Jeg sjekket energidistribusjonsloggene
mot tidskoden på kameraet. Det var en stigning,
- 30 sekunder etter at kameraet gikk. - Og så?
Feilen i døra og kameraet ble ikke forårsaket av det samme problemet.
- Major Sheppard hadde rett. - Du mener oberstløytnant Sheppard.
Ja. Jeg må bli vant til det.
- Er det det eneste beviset du har? - Nei.
Dr Monroe var i gang med å starte sikkerhetsprotokollene.
De er laget for å lukke ødelagte programmer.
- Hvilke programmer? - Han ble drept før han ble ferdig.
Drepte noen Monroe for å dekke over en feil ved skipet?
Det foregår definitivt mer her enn tilfeldige feil.
Broen, dette er Caldwell. Ta oss ut av hyperrommet øyeblikkelig.
Hva er det vi ser etter?
Tegn til at noen har tuklet med datamaskinene.
- Kan du være mer spesifikk? - Ikke egentlig, nei.
- Hva var det? - Ingenting.
Sjekk motor, navigasjon, livsoppholdssystemer.
Se etter hva som helst utenom det vanlige.
Lindstrom og jeg vil finne ut hva som forårsaket energistigningen.
- Hvordan går det, Rodney? - Det vil ta en stund.
Han hater at folk stirrer.
Er jeg den eneste som synes det er rart at vi jobber med en utenomjordisk?
Galaktisk hyperpropulsjonsteknologi er nytt for oss. Vi trenger hans hjelp.
Er det meningen at han skal være naken?
Lindstrom?
OK, la oss få opp farten. Du tar loggene,
og jeg kikker på koblingsboksen.
- Jeg har ingenting. Du? - Gi meg et øyeblikk.
- Vent litt. - Hva?
- Jeg tror jeg har noe. - Hva da?
Kjølevæskelekkasje! La oss komme oss ut!
Lindstrom!
Lindstrom. Lindstrom.
Går det bra?
Ja, jeg er OK.
- Hva hendte? - Jeg vet ikke. Bare hold deg i ro.
Vi må stoppe lekkasjen og ventilere rommet.
- Rodney? - Lindstrom!
Lindstrom, hører du meg?
Hva i helvete er det du gjør?
Luftslusen åpner seg! Overstyr systemet!
- Rodney, hjelp meg! - Lindstrom!
Rodney!
Lindstrom!
Herregud.
Jeg har allerede sagt at det går bra.
Han inhalerte ikke nok toksiner til å forårsake permanent skade,
men med noen sekunder til ville det vært en annen sak.
Takk, doktor.
Jeg antar at vi denne gang kan utelukke tilfeldige feil.
Lindstrom fant noe. Han prøvde å fortelle meg hva det var.
- Hva lette dere etter? - Kilden til energistigningen.
- Hvem visste hva dere gjorde? - Mange visste det.
Ingen visste at vi var i det rommet akkurat da.
Overvåkingskamera.
Hvis den som drepte Monroe kunne komme inn i systemet for å slette opptaket,
kunne han gjøre det samme for å følge med på etterforskningen.
Dersom det er en han.
Hvor mange av personellet har kunnskaper til å gjøre dette?
Nesten alle. Vi har et team av briljante vitenskapsfolk.
Jeg kan ikke tro at det er en av våre folk.
Er det mulig at det er en inntrenger ombord?
Vi brukte livstegnsdetektoren, men fikk ingen ekstra signaler.
En wraith i dvale kan unngå å bli oppdaget.
Vi har sett den taktikken før: strål inn, ligg lavt, utfør sabotasje.
Det er minst to måneder siden dette skipet traff på wraithene.
- Umulig at en av dem kan være om bord. - Han har rett.
De gjorde en full gjennomgang på Jorden.
OK, da.
Jeg vil at sivilt personell skal holde seg på rommene sine.
- Hva? - Dere er unntatt.
Med respekt å melde,
noen av de folkene kan være til ekstremt god hjelp.
Jeg kan ikke stole på dem siden jeg ikke hadde noe å si ved utvelgelsen.
Noen andre ledet den prosessen.
Se på dette. Fire års hjelpearbeid i Sudan og Etiopia.
Doktorgradsstudier ved Johns Hopkins og Harvard.
Et halvt dusin forskningsstipendier.
Hun liker også judo, ridning, og noe kalt basehopp.
Å hoppe i fallskjerm fra klipper eller høye bygninger.
- Selvsagt. - Du sa du ville ha de beste.
Disse folkene er bedre kvalifisert enn meg. Hvordan skal jeg velge?
Carson, du er sjefslegen min. Ingen er bedre kvalifisert enn deg.
Vel, jeg har laget en kort liste.
Jeg håpet du ville gjøre den siste utvelgelsen.
Er dette en kort liste?
Så du på mappa til Dr Simon Wallace?
Ja. Han var også bedre kvalifisert enn meg.
Hvorfor er ikke han på listen?
Alle kandidatene måtte signere en avtale for ett år.
Dr Wallace er sikkerhetsklarert.
- Han vet hva dette gjelder. - Kanskje det er problemet.
- Hva mener du? - Han har ikke signert.
- Når skulle du fortelle meg det? - Det er ikke noe å fortelle.
Jeg har verken sagt ja eller nei.
Du vil ikke komme med på den siste listen av kandidater
hvis du ikke forplikter deg.
Du kan ikke komme tilbake etter ett år og vente at jeg skal slippe alt.
Jeg har ansvar. Jeg har pasienter, forskning.
Jeg vet det, og jeg vil aldri nedvurdere viktigheten av ditt arbeid.
Men du må forstå at hver eneste person på denne ekspedisjonen
er i nøyaktig samme situasjon. Det er derfor de ble valgt.
Jeg forstår. Jeg trenger bare litt mer tid.
- Dr McKay, du kom i rett tid. - Til hva? Hva er det du ser på?
Sabotasjen vi har lett etter.
- Er det et virus? - Så flink du er.
- Hvor fant du det? - I en av navigasjonsdatamaskinene.
Det er spor etter det i kommunikasjonene
og litt av fremdriftssystemet også.
- Så det sprer seg? - Ja, og det forandrer seg.
Hva mener du?
Det ser ut til å omskrive seg selv mens det vokser.
Det er ulikt alle menneskeskapte programmer jeg har sett.
Ja... Skipspersonell... ikke vær der.
- Hva gjør du? - Sjekker noe.
Jeg er sikker på at det er umulig.
- Søren. - Hva gjorde du?
Jeg kjørte det gjennom et oversettingsprogram.
Det er wraith.
Så sannelig søren.
- Et wraith datavirus? - Nedlastet ved vårt forrige møte.
Hvis det har vært her hele tiden, hvorfor merker vi det først nå?
Det ble oversendt i et komprimert format.
Det tok tid å spre seg dit det kunne påvirke systemene våre negativt.
Det skjedde antakelig i løpet av returen til Jorden.
Det har vært uvirksomt, ventet på en utløser.
Som hva da?
Muligens det faktum at vi igjen er i nærheten av wraith-territorium.
Det var designet for å ta kontrollen over navigasjonssystemet,
og fly skipet til dem.
Hvis de tar over Daedalus, får de ikke bare tilgang til
hyperpropulsjonsteknologi, men også navigasjonsdata til Jorden.
Det var det de ville ha, nye beitemarker.
Dette forklarer fortsatt ikke hvem som drepte Dr Monroe og Dr Lindstrom.
Det var viruset.
Det er en Al, kunstig intelligens. Den kan tenke selv, tilpasse seg...
- Beskytte seg. - Akkurat.
Lindstrom og Monroe skulle avsløre den, så den ble kvitt dem.
- Kan den ta over skipet? - Ikke helt.
Husk at det er hundrevis av datamaskiner ombord.
Vi ser på dem som én stor maskin, men det er det ikke.
Det er dusinvis av backup-er og overflødige data,
og noen systemer, som livsoppholdssystemene, er isolerte.
Så de kan ikke drepe oss alle ved å slippe ut luften.
Det er de gode nyhetene.
De dårlige nyhetene er at noen av systemene, som navigasjon og fremdrift,
krever sammenkobling for å fungere skikkelig.
Viruset har spredt seg i de systemene,
så hvis vi isolerte det, ville skipet bli umulig å fly.
Til finner en måte å bli kvitt det på, sitter vi fast her.
Oberst Caldwell, vi har akkurat begynt å sende ut et nødsignal.
Hva snakker du om?
- Det kom på av seg selv, sir. - Slå det av.
- Jeg er stengt ute, sir. - Det er viruset...
...som tilpasser seg nye situasjoner.
Det kan ikke fly oss til wraithene,
så i stedet kaller det wraithene til oss.
Og akkurat nå er vi et enkelt mål.
Hva gjør du?
Prøver å kutte kraften til langdistansesenderen.
Den vil ikke kunne sende beskjeder, men det vil ikke viruset heller.
Så langt har det vært et steg foran oss, uansett hva vi har prøvd.
Prøv nå.
- Virker ikke, sir. Sender fortsatt. - Greit, da har vi bare ett valg.
Stenge ned hele systemet.
Vi sletter alt, starter på nytt, laster rene backup-filer.
- Vil det fungere? - Absolutt... tror jeg.
- Hvor lang tid vil det ta? - Vi har ingen av-og-på-knapp.
Vi trenger tid til forberedelser, si en time, kanskje to.
Hvert minutt øker muligheten for at vi blir oppdaget.
- Vi må slå av senderen nå. - Har du en idé?
Jeg har faktisk det, men du vil ikke like det.
Vi har evakuert alle seksjonene i nærheten av antennen
- og forseglet skottene. - Forstått.
Alt personell, vær klar for sammenstøt.
Hva er status?
Senderen fungerer ikke. Nødsignalet har opphørt.
Godt gjort, oberst. Returner til skipet.
Med glede.
Vi har et problem.
- Kontrollene responderer ikke. - Gjenta?
Vel, Daedalus er bak meg, men jeg klarer ikke å snu,
men farten øker.
Jeg burde forutsett dette.
Navigasjonsprogrammene på F-302 kan være infisert.
Viruset må ha lastet seg selv opp til fartøyet hans.
- Transportstrålen? - Den vil virke.
De systemene er ikke infiserte.
Gjør det.
John, dette er Elizabeth.
Rodney tror viruset har tatt over fartøyet ditt,
- så vi skal prøve å stråle deg ut. - Mottatt.
Avvent.
- Lite problem. - Hva?
Transportstrålen er knyttet til en asgard-sensor.
Som brukes for låse fast på et mål.
Det utstyret var lokalisert i de antennene vi akkurat ødela.
Jeg kan få systemet til å låse seg fast på radiosignalet hans.
Det var det de gjorde på Prometheus før de fikk asgard-sensorer.
Om tre minutter er han utenfor rekkevidde.
John, vi har møtt på et lite problem.
Rodney må gjøre noen små justeringer før vi får deg ut.
- OK... - Ikke bekymre deg.
Vi har ikke tenkt å gi deg opp riktig ennå.
Vær så god.
Takk.
Jeg setter pris på at du kommer hit personlig, oberst.
Aiden og jeg var søskenbarn, men siden han ikke hadde søsken,
ble vi svært nær hverandre.
Du må forstå at for meg er han fortsatt i live.
Før jeg ser bevis på det motsatte, vil jeg fortsette å lete etter ham.
Men du kan ikke gi meg noen detaljer.
Du kan ikke si hvor han var stasjonert eller hvordan han ble savnet,
eller hva sjansene er for at jeg får se ham igjen.
Jeg beklager.
Derfor ville jeg ikke at du skulle snakke med Aidens besteforeldre.
De klarer ikke noe slikt nå.
Kanskje jeg bare skal si at han ikke kommer hjem.
Da vil de få en avslutning.
Vi er ikke kommet så langt ennå.
Aiden nevnte deg i den beskjeden han sendte.
Han sa at du var en god mann og at han stolte på deg med sitt liv.
Si meg, oberst, var den tilliten berettiget?
Oberst?
- John, er du der? - Kom igjen.
Vi bruker radioen din til å låse transportstrålen.
Vi får deg ut derfra om et øyeblikk.
Høres bra ut. Så jeg er fremdeles innenfor rekkevidde, ikke sant?
Sannheten er at det aldri er blitt testet på denne avstanden.
- Rodney mener det vil gå bra. - Vel, det er bra.
Jeg har ikke lyst til å la noen deler bli igjen.
Vi er klare. Vi stråler ham rett til broen.
Går det bra?
Ja. To armer, 10 fingre... Jeg sjekker resten senere.
Jeg har fått nok av dette.
- Jeg vil ha skipet mitt tilbake. - Ja.
Flytt deg.
Kan du flytte deg?
Når jeg har problemer med datamaskinen min,
slår jeg den av, og så på igjen.
Dette er litt mer komplisert.
Hvis vi ser i John Sheppards bok om datareparasjoner,
- er vi virkelig desperate. - Greit, oberst, vi er klare.
Takk. Alt personell, dette er oberst Caldwell.
Gjør klar for en fullstendig avstengning av systemene.
- Greit, doktor. Sett i gang. - Og...
Hva er alt dette?
Vi vil ikke få mange sjanser til en virkelig god middag.
Maten på Atlantis er helt grei, og noen athosianske retter er fantastiske...
Elizabeth...
Jeg drar ikke.
Jeg forstår ikke.
- Du er eventyreren, ikke jeg. - Jeg er ikke det.
Jeg var i det minste ikke det før.
Første gang jeg steg gjennom portalen var jeg vettskremt.
Jeg visste at jeg ikke var forberedt på det, men jeg tok en sjanse.
Jeg vet det, og jeg er stolt av deg for det.
- Simon, vi... - Det er noe annet.
Jeg har møtt noen.
Du var lenge borte, Elizabeth.
Motorrom, hva er status?
Alle systemer fungerer normalt. Ingen tegn til viruset.
Ser ut som om det virket, oberst.
Kan jeg foreslå at vi forlater dette systemet?
Vår nåværende posisjon kan være kjent.
- Kan du gi meg hyperpropulsjon? - Det vil ta lengre tid å få det i gang.
- Jeg kan gi deg underlyshastighet. - Få oss ut herfra, major.
Ja, sir.
- Hva er det? - Vi dreier ut av kurs.
Navigasjonskontrollene responderer ikke.
- Faen! - Motorrom, hva skjer?
Viruset er tilbake og det har full kontroll over underlysnavigasjonen.
- Du sa alle systemer var rene. - Det var ingen tegn til viruset.
Dette burde ikke skje.
Sir, vi har et annet problem.
Det er den nye kursen.
Vi er på kollisjonskurs med den nærmeste stjernen.
Viruset kom tilbake nesten umiddelbart etter at vi restartet systemet.
Med risiko for å gjenta meg selv, jeg syntes du sa det var borte.
- Må ha gått glipp av noe. - Og det skal krasje oss inn i en sol?
Ikke akkurat.
En mer presis kalkulasjon av kursen
viser at vi ikke vil kollidere med stjernen,
men komme nær dens koronasfære.
Skipet vil overleve, men strålingen vil drepe alle ombord.
Hvorfor drepe alle når de har kontroll over navigasjonen?
Viruset kjenner taktikken vår, våre tendenser...
De vet at vi vil ødelegge skipet før vi lar det falle i wraithenes hender.
Vent litt. Det var en liknende situasjon på Stargate-kommandoen.
Jeg leste rapporten.
En utenomjordisk tok kontroll over datamaskinen, så de slo av systemet.
Det overlevde ved å laste seg selv over på en MALP.
- Vi har ingen sånne. - Nei.
Men vi har en hangar full av F-302-er.
Viruset kan laste seg selv opp på navigasjonssystemer.
Det kunne brukt et hvilket som helst av skipene som gjemmested.
- Det er den eneste forklaringen. - Så...
Så vi tar fysisk ut minnebrikkene fra 302-ene.
Vi stenger systemet på nytt. Det burde fikse det.
Kontakt broen.
Si til Caldwell at vi er på vei til hangaren.
- Det virker ikke. - La oss prøve på en annen måte.
Det er viruset.
- Det vet hva vi prøver å gjøre. - Hvordan?
Det tenker fremover, som i et parti sjakk.
- Jeg håper du er god i sjakk. - Jeg spiller ikke mye.
Det er vanskelig å finne utfordrende motstandere.
Bro, dette er Sheppard. Er det noen åpne veier inn i hangaren?
Negativt. Ser ut som om hele seksjonen er forseglet.
Vi prøvde å overstyre, men det gikk ikke.
- Du må stråle oss inn. - Vent.
Transportstrålen er ikke laget for å stråle inne på skipet.
Vi kan re-materialisere halvveis inne i en vegg.
Vel, vi får bare ta den sjansen.
Selvfølgelig. Hvorfor ikke?
Oberst, vi er klare.
Avvent. Hermiod sier vi må gjøre noen justeringer først.
Aktiverer transportstråle nå.
Det virket.
Å, nei
Sir, hangardørene åpner seg.
Bro til motorrom. Strål dem ut nå!
- Vi burde være døde nå. - Jeg føler meg ikke død.
Oberst Sheppard, Dr McKay, kan dere høre meg?
Ja, vi hører deg.
Jeg har reist skjoldene for å hindre atmosfæren i å komme ut.
Men viruset har invadert systemet
og det er bare et spørsmål om tid før det overtar kontrollen.
Derfor foreslårjeg at dere fullfører oppgaven så kjapt som mulig.
- Oberst Sheppard, hvordan går det? - Vi er i gang.
Jeg kan ikke lenger hindre viruset i å få full kontroll over skjoldet.
- Strål dem ut. - Dessverre ser det ut til
at jeg også har mistet kontrollen over det systemet.
Sir, skjoldet er nede. Hangaren dekomprimeres.
Oberst Sheppard, kom inn.
Oberst Sheppard, hører du meg?
Oberst Sheppard, hører du?
Dette er Sheppard. Vi er OK.
Vi kom oss inn i den siste F-302-en før vi mistet atmosfæren.
Kan du stråle oss ut?
Vi mistet transportstrålen. Dere må sitte stille en stund.
Vi tok alle minnebrikkene. Avstengning burde fungere.
Forstått. Motorrom, dette er broen.
Vi har ikke mye tid før strålingen blir dødelig.
Det meste av avstengningsprotokollene er fortsatt der etter første forsøk.
- Dette vil ta noen minutter. - La oss håpe vi har noen minutter.
Jeg har aldri vært inni en av disse før i dag.
Det er litt trangt.
Bare slapp av, Rodney. Vi er trygge... enn så lenge.
Akkurat. Kjapt spørsmål, av nysgjerrighet.
- Hvor mye luft er det i disse? - Masse.
Jeg sier bare at dersom dette ikke virker,
så hvem vet hvor lenge vi må bli her inne...
Vet du hva? Du har helt rett.
Det er begrenset med luft,
så la oss spare på den ved ikke å snakke. I det hele tatt.
Vi skal prøve dette en gang til.
Vi initierer total avstengning av systemet nå.
Re-initialiserer.
- Virket det? - Vi får vite det straks.
- Hva hendte? - Vi prøver å finne ut av det.
Vi hadde navigasjonskontroll et øyeblikk, men mistet den igjen.
Det virket ikke. Vi er fortsatt på kurs mot koronasfæren.
Dette viruset er som en kakerlakk. Du kan bare ikke drepe det.
Vi har koblet ut alle datamaskinene i hangaren.
Det er ingen steder å gjemme seg på skipet.
Du har rett. Det er ingen steder å gjemme seg på skipet,
men vi fikk ikke alle datamaskinene.
- Hva snakker du om? - Vi glemte en.
Hva er det du gjør?
Det er den siste F-302-en, den vi lot være igjen. Den sporer oss.
Vi kan ikke gå etter den. Vi har ingen datanavigasjon.
Jeg trenger ikke datanavigasjon for å fly denne. Vi skal ikke langt.
Motorrom, dette er Sheppard. Forbered en ny avstengning.
John, hva gjør du?
Kvitter oss med det siste stedet viruset kan gjemme seg.
Vent. Jeg har ikke på beltet.
Strålingsnivået begynner å bli høyt.
Forstått.
Hva er den pipingen?
Noen har siktet seg inn på oss.
Vent.
Jøss. Hva hendte med støtdemperne?
- Med denne farten kjenner du svingene. - Det sier han nå.
Jeg har dem på skjermen.
Det datakontrollerte fartøyet er klart til å avfyre.
Vi må bare trå på bremsen.
- Bra trekk. - Så sannelig.
Han setter kursen mot koronasfæren.
Noe poeng i å nevne at vi har mindre beskyttelse?
- Ikke egentlig. - Jeg trodde ikke det.
Strålenivåene i oberstens skip begynner å øke.
Er det bare meg eller begynner det å bli varmere her?
Vent. Vi har dem nesten.
- Hva hendte? - De nærmer seg koronasfæren.
Det er for mye forstyrrelser.
Jeg har veldig lys hud.
- Jeg blir lett brent. - Bare noen sekunder.
Hvor lenge kan de overleve det strålingsnivået?
Jeg tror det allerede har vart for lenge.
John, kan du høre meg?
Vær så snill. Rodney, kom inn.
Daedalus, dette er Sheppard. Målet er ødelagt.
Hvis du prøver en ny avstengning, trorjeg det kan virke.
Godt gjort, begge to.
Vi var litt bekymret et øyeblikk.
- Beklager. - Dette er Caldwell.
Vi møtes så snart vi har utslettet viruset.
Forstått. Sheppard ut.
Du var kjempeflink, Rodney.
- Vil du ta spaken? - Virkelig?
Nei.
Dr Weir, Dr McKay, Dr Beckett, velkommen tilbake.
Og oberstløytnant Sheppard. Gratulerer.
- Har noe hendt mens vi var borte? - Ingen tegn til wraithene.
Det ser ut til at de tror at Atlantis er blitt ødelagt.
Men jeg hører at deres tur ikke var så begivenhetsløs.
- Nei, ikke akkurat. - Nesen min flasser.
- Har du fuktighetskrem? - Ja.
- La oss hente den. - Ja, Rodney.
Noen beskjeder fra våre kontakter i andre verdener?
Vi har mottatt flere etterretningsrapporter,
men ingen nyheter om løytnant Ford.
Jeg vil gjerne lese de rapportene.
Jeg tenkte det. Jeg har forberedt denne kopien.
Takk.
Mine damer.
Jeg beklager at reisen deres var så vanskelig.
Vel, vi kom oss hit. Det er det som teller.
Likevel, det må ha vært fint å besøke Jorden,
få en sjanse til å treffe venner og kjære igjen.
Dr Weir...
Dr Weir, jeg er glad du er tilbake.
Vi har mange rapporter med ny informasjon om byen.
Siden vi installerte ZPM-en, har vi gjort mange interessante oppdagelser.
Kan ikke dette vente? Dr Weir har akkurat kommet.
- Å, beklager. - Det går bra. Helt sant.
La oss komme tilbake til arbeidet.